NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
TAISTELU RANNALLA
Oletko kunnossa, poika?
Näin sinut,
kun olit vielä nuori.
Kaupungin kisoissa.
Painit veljeäsi vastaan.
Se oli hyvä ottelu.
Pärjäsinkö hyvin?
Mitä teit ennen kuin ryhdyit sotilaaksi?
Olin sepän oppipoika.
Isäsikö?
Olen orpo.
Ei.
Ei, olet Troijan poika.
Olen valmis antamaan henkeni hänen edestään.
Mikä on nimesi?
Astyanaks.
Millaista se oli?
Taistelitko Hektorin lähellä?
Tapoitko kreikkalaisia?
Kunpa olisin voinut olla kanssasi.
-He teurastivat meidät. -Mitä?
Et ole sotilas, olet poikanen.
Etkä mene sinne.
Taistelen kaupunkini puolesta, jos tahdon.
Kuten sinäkin.
Kuten kaikki miehet.
Nuoret piti pitää varalla.
Määräsin niin.
Vihollinen pääsi linjan tälle puolelle,
ja meidän oli pakko lähettää vahvistusjoukkoja.
Kreikkalaiset juhlivat muurien ulkopuolella.
He näkevät horisontissa voiton.
Kuseman päässä muurista, emmekä silti pääse sisään.
Emme ilman myrmidoneja.
Kun tämä on ohi, on kirjoitettava tuhat laulua lusmuista myrmidoneista.
Tuhat laulua siitä, miten he lorvailivat meidän taistellessamme.
Kunhan et odota minun laulavan niitä.
Hän katseli.
Paris sai paeta miekkaani kuin pelästynyt lapsi.
Ja yhä hän pysyy muurinsa takana.
Odysseus on lähetetty takaisin puhumaan Akhilleuksen kanssa.
Ehkä hän kykenee ihmeisiin.
Miten olet elossa?
Oletko vaarallinen?
Niin minäkin.
Penthesileia.
Amatsonikuningattaremme.
Miten päädyit jokeen?
Mikä on nimesi?
Olet soturi.
Olet kaukana taistelukentiltä.
Onko se sinusta barbaarista?
Käskin hänen etsiä miestä, joka petti meidät.
Kävi ilmi, että hän oli itse se mies.
Se on ehkä barbaarista.
Mutta sota ei rajoitu muurien ulkopuolelle.
Sitä käydään täällä.
Meidän keskuudessamme.
Kaduilla, taloissa, Troijan varjoissa.
Opettakoon hän meille,
että petoksella voi olla ystävän kasvot.
Ja se päättyy näin.
Helena.
Sinä löysit minut.
Käskin toimittaa hänet pois kaupungista,
en tappaa.
Minä yritin,
mutta hän ei suostunut.
Valehtelet.
Hän aikoi mennä kuninkaan luo syytöskirjeen kanssa.
Tiedät, että saan sinut ulos.
En tarvitse pitkää aikaa.
Yksi ilta valmisteluja riittää.
En pyytänyt sitä.
Sinun ei tarvitse.
Jännittäkää!
Ampukaa!
Löysimme tämän.
Onko Troijan sotilailla tällaisia aseita?
Minä olen Aleksandros,
Priamoksen poika. Troijan prinssi.
Minun ja kaupungin kohtalot kietoutuvat yhteen.
Ylimystö siis ohjasi loikkaamaan.
On eräs ennustus.
Sinun kaltaisillesi on aina.
Troija on tuhon oma niin pitkään kuin elän.
Jos tapan sinut nyt, teen palveluksen Troijalle.
En pelkää kuolemaa.
En vain ole siinä kovin etevä.
Tulitko siis taistelemaan Troijan puolesta?
Kenen vain puolesta, joka tahtoo tappaa kreikkalaiset.
Mitä he ovat sinulle tehneet?
Suurin osa ei mitään.
Tapan heidät silti.
Tapan jokaisen, joka taistelee myrmidonien lipun alla.
Tahdot siis tappaa Akhilleuksen.
Haluan yrittää.
Ratsastamme kaupunkiin huomenna,
Tule mukaan ja taistele kansasi puolesta.
Jos se parantaa oloasi,
melko varmasti kuolet siellä.
Kaipaat sitä,
tiedän sen.
Adrenaliini.
Metallin maku kielellä.
Ääni.
Kaaos.
Kaipaan hiljaisuutta.
Kun tapaan arvoiseni vastustajan.
Kaikki pysähtyvät katsomaan.
Taistelun melske kaikkoaa aallon tavoin.
Muutaman hetken on vain me kaksi.
Ja sitten tapan hänet.
Ja ihmiset palaavat puuhiinsa.
Tule sitten ja tee se.
Tule taistelemaan.
Lopeta tämä.
Kunniani estää sen.
Minä yritin.
Sinun pitäisi syödä.
Tarvitset voimia.
Lähdemme aamunkoitteessa. Mitä sinä teet?
Jos aiot tappaa itsesi, niin pane toimeksi.
Miksi kuningattarenne vihaa Akhilleusta?
Tämä tappoi hänen tyttärensä.
Hänen siskonsa ja sotilaansa.
Hinta on maksettava.
Akhilleus ei vielä maksanut sitä.
Onnea tuottamaan.
Kreikkalaiset leiriytyvät muurien takana.
Väkemme näkee nälkää.
Veljeni on poissa.
Poikasi potkii minua.
Olen tuntenut Pandaroksen nuoresta asti.
En olisi uskonut, että hän kykenisi pettämään meidät.
Ei.
Afrodite.
Anna minun löytää tie -
pimeyden läpi.
Pitääkseni kaupunkimme muurit pystyssä.
Että Troijan lapset saisivat leikkiä auringossa.
Että he saisivat maistaa leipää.
Että isät ikääntyisivät lastensa seurassa.
Ja vaimojensa.
Veljiensä.
Miksi leikit kanssani?
Mikset kertonut ennustuksesta?
Ei ollut minun asiani kertoa.
Lähetimme poikamme kuolemaan.
Ja päästimme hänet takaisin,
vaikka tiesimme, mitä vahinkoa siitä seuraisi.
Totta. Troija kaatuu, jos Paris elää.
Mutta kirous on murrettu.
Lupaus ei toteudu.
Sydämesi pysähtyi, kun päädyit veteen.
-En ole kuollut. -Mutta olit.
Naissoturit toivat sinut takaisin.
Ennustus toteutui, kun jätit kuolevaisten maailman.
Kuolema vei sinut,
ja nyt aloitat alusta.
Toinen mahdollisuus.
Mahdollisuus mihin?
Isille ikääntyä lastensa kanssa.
Ja veljiensä.
Muistatko valinneesi minut?
Muistan.
Olen toistellut tuota päivää tuhansia kertoja,
jotta valitsisit minut taas tuhansia kertoja.
Kyllä.
Hektor?
Veljeni on elossa.
Luulin, ettet palaisi koskaan.
Miksi?
Miksi jätit minut?
Olin epäsuosiossa.
Olisimme korjanneet asian.
Oli eräs ennustus.
En piittaa siitä!
En piittaa typerästä ennustuksesta.
Afrodite kävi luonani.
Hän tuli kertomaan,
että sain toisen tilaisuuden.
Että tulisin kotiin -
sinun luoksesi.
Rakastan sinua.
Minä rakastan sinua.
Sinun pitää puhua heidän kanssaan.
Tiedän.
Oletko koskaan ollut Troijan muurien sisällä?
Kerran.
Pienenä tyttönä.
Oliko se onnellinen paikka?
Siellä oli tori.
Naiset myivät koruja.
Mies paistoi lintuja vartaassa.
Lapset leikkivät.
Kauppiaita, muusikoita. Värejä, joita en ollut ennen nähnyt.
Tiedä, että jokainen muistosi siitä paikasta,
jokainen ohittamasi rakennus, jokainen näkemäsi ihminen...
Poltan ne kaikki poroksi.
Lävistän sen miekalla, pesen sen verellä.
Voitko kuvitella sen?
Herra.
Sinä, tule sisään.
Sinä, painu tiehesi.
Kuuluuko Akhilleuksesta mitään?
Ei vieläkään.
Voimme silti ottaa kaupungin.
Nopeammin hänen kanssaan.
Onko kiire päästä kotiin, Odysseus?
On.
Ei pidä hosua. Silloin tapahtuu virheitä.
Tule kanssani.
Kyse on veljestäsi.
Hän ei kestänyt elää tekojensa kanssa.
Olen pahoillani.
Äiti.
Afrodite tuli luoksemme.
Hän tuli minunkin luokseni.
Hän sanoi kirouksen rauenneen.
Että olit kuollut ja palannut.
Se on totta.
Poikani.
He tappoivat Agelaoksen.
Olen pahoillani.
Hän oli hyvä mies.
Tarvitset syötävää ja vuoteen...
Mikä hätänä?
Voimmeko puhua kenraalien kanssa yhdessä?
Tarvitsemme vain kymmenen miestä aluksi.
-Akaikos? -Kuollut.
-Euklides? -Kuollut.
Kyyros?
-Ei. -Hyvä on.
Meillä on Deifobos, Troilos, minä, sinä ja Aineias.
Aineias, hae viisi parasta ja elossa olevaa sotilastamme.
Anna heille miekka ja kilpi -
ja tuo heidät etuportille heti.
Serkut, hieman varovaisuutta?
Pelkäänpä, että varovaisuus ei nyt hyödytä.
Jos maltatte kuunnella,
neuvon pysymään lujana ja laatimaan muun kuin itsemurhasuunnitelman.
Kymmenen teitä?
Saamme vahvistusjoukkoja myöhemmin.
Toivotaan, ettei kukaan heistä karkaa nyt.
Oletko varma tästä?
Taistelen teidän kummankin puolesta.
Kreikkalaiset ovat muureilla.
Vain Akhilleus on jätetty rannalle.
Eikä hän taistele.
Menemme heidän linjojensa taakse,
katkaisemme varusteiden saannin.
Tuhoamme varastot.
Kaikki...
Teemme heille sen, minkä he tekivät meille.
Mieheni on palannut.
Missä hän on nyt?
Taistelukentällä.
Taistelussa kaupungin puolesta.
Hyvä juttu hänelle.
Asemani on vahvistettu.
Kreikkalaiset -
lähetetään takaisin lähtöpaikkaansa,
ja sinun kannattaa mennä mukaan,
jos olet yhtään järjissäsi.
Tiedät, etten voi lähteä ilman sinua.
Käsken vartijat ruoskimaan selkäsi verille,
jos luulet sanelevasi minulle ehtoja.
Miehesi on palannut,
mutta enää hän ei voi asettaa sinun etuasi -
kaupungin edelle.
Nuo troijalaiset jalokivet ovat kuin silmukka kaulassasi.
Ja se kiristyy.
Et ehkä kuullut.
Kirous on rauennut.
Vuorovesi on kääntynyt.
Kun Troijan muurit alkavat sortua,
ja kaaos valtaa alaa,
en pysty juurikaan suojelemaan sinua.
Anna minun auttaa.
Sinun on poistuttava tästä kaupungista.
Nyt.
Päivää,
Muista kunnioitus, Deifobos.
He voivat tappaa sinut paljain käsin.
Jumala, se olisi hienoa.
Hyvää iltaa, majesteetti.
Onko kreikkalainen veri vuotanut?
Ei.
Sittenhän ilta ei ole hyvä.
Heilläpä on otsaa.
Tämä on hulluutta.
He eivät hyökkää ilman Akhilleuksen suostumusta.
Älä siis tapa heistä ketään.
Kaikki takaisin!
Takaisin rannalle! Nopeasti!
Mennään takaisin.
Kreikkalaisia!
Nyt he tulevat!
Kreikkalaiset vetäytyvät rannalle.
Pikavauhtia! Mennään!
Tapetaan kaikki!
Kuulostaa lähes rauhanomaiselta, eikö vain?
Mutta tuolla huudetaan ja veri virtaa.
Ja aviomiehemme ovat siellä.
Taistelemassa meidän ja tämän kaupungin puolesta.
Valmiina uhraamaan kaiken.
Me joudumme vain katselemaan.
Et vaikuta sellaiselta, joka nauttii vain katselemisesta.
En halua taisteluun.
Olemme nuolen etäisyydellä, pitäisi taistella.
Mehän olemme myrmidoneja, eikö niin?
Troijalaiset polttavat muonamme!
Ja näin lähellä voittoa.
Onpa epähuomaavaista.
Jos muona loppuu, me kaikki näännymme nälkään.
Menelaoksella on varmasti kaikki hallinnassa.
Hänellä ei ole yhtään mitään hallinnassa.
Aika on tullut, Akhilleus.
Menetit palkinnon ja olet istunut hapannaamana siitä saakka.
Et ole Agamemnonia parempi.
Hän tietää olevansa kopea nilkki.
Hän ei koeta peittää sitä ylväiden ihanteiden taakse.
Oletko valmis?
En jaksa enää odotella, että muistaisit,
että sinulla on pallit ja miekka.
Haluaisin kotiin nyt, mutten voi ennen kuin tämä sota loppuu.
Ehkä sinun pitäisi lähteä -
ennen kuin unohdan, että olin joskus kiintynyt sinuun.
Se ei ole kiintymystä -
vaan rakkautta.
Enkä pelkää sitä.
Kun äitini kastoi minut jokeen lapsena,
hän teki sen äidinrakkaudesta.
Hän tarttui minuun lujasti,
ja vaikka hän halusi tehdä minusta voittamattoman,
hän pelkäsi hukuttavansa minut.
Rakkaus on heikkoutta.
Ei välttämättä.
Taistele kanssani.
Jos et, niin taistele puolestani.
Akhilleus!
Hän on palannut!
Myrmidonit!
Akhilleus!
Hän on täällä.
Pysy lähellä, Aleksandros!
Ei!
Lähetitkö toisen miehen omassa haarniskassasi?
Poikasi, prinssini.
Nimeksi tulee Astyanaks.
Hän tulee hakemaan sinua, eikö vain?
Hektor, voit voittaa hänet.
Hektor?
Heidän armeijansa on palannut rannalle.
Niin.
Oli hyvä, kun he olivat muurien takana.
Oli hyvä, kun saatoin nähdä heidät.
Minusta se, mitä ei näe,
pelottaa paljon enemmän kuin se, mitä näkee.
Mieheni.
Kerro.
Mitä näet Hektorista?
Tuleeko Akhilleus hakemaan hänet?
En tiedä.
Mitä näet?
En mitään.
Vain mustaa.
Kirous on nostettu.
Olemme polttaneet heidän muonansa, amatsonit ovat puolellamme.
On aika iskeä!
Armeijamme on nälkäisempi kuin heidän.
Armeijamme on koko ajan nälkäinen.
Mutta heidän tulee toipumaan.
Entä jos häviätte?
Akhilleus.
Hektor!
Sinä et koskaan...
Hektor!
Kansasi katselee!
-Minun pitää taistella häntä vastaan. -Ei.
Hän on oikeassa.
Kaupunki katselee. En voi kieltäytyä.
Sinun täytyy.
Tuokaa haarniskani.
Näin miehesi kuolevan rannalla.
Hän rukoili armoa kun raiskattu palvelustyttö.
En olen nähnyt sotilaan kuolevan vähemmän arvokkaasti.
Kuningattareni halkaisee sydämesi -
ja juo vertasi, sinä huoranpenikka.
Oikeastaan jumalattaren.
Hektor!
Älä mene sinne. Älä tänään.
-Älä taistele häntä vastaan. -En voi muuta.
Pysy täällä kanssani. Poikamme kanssa.
Ole kiltti.
Mieluummin lyhyt elämä aviomiehenäsi kuin pitkä yksin.
Taistelen kummankin puolesta.
Avatkaa portit!
Vuodat verta kuin me muutkin.
Polvillesi.
Kuolen jaloillani.
Kuolet polvillasi.
Kun pääset lautturin luo,
pysähdy hetkeksi.
Vaimosi ja poikasi saapuvat pian.
Astyanaks.
Olen orpo.
Olet Troijan poika.
Olen valmis antamaan henkeni hänen puolestaan.
Käännös: Mirja Muurinen